Detta har hänt...
Mamma, pappa, här är min fästmö, Rosalee.
En Fuchsbau?
Är du galen?
Passar min mormors klänning?
Absolut.
Jag kan inte vara din best man.
Det är för farligt.
Tänk om en av dem förvandlas och ser att jag är en Grimm.
Du bär solglasögon.
Så där! Problemet är löst.
Berätta nu hur kungligheterna fick en federal agent att jobba åt dem.
Du är dödens. Och vet inte ens om det.
Du låter mig väl ta hand om Renard?
Det har jag inget emot.
Var är hon? Var är min dotter?
Jag hade inget val.
Jag kan inte leva utan mitt barn.
Först vill jag att du gör nåt.
Vad som helst.
Minns du hur Grimmen stal dina krafter?
Ja.
Det är dags att återgälda tjänsten.
"Vänd om, vänd om, du ljuva brud,
i detta hus ska du inte stanna. Här sker onda ting."
Med den befogenhet som tillgivits mig av delstaten Oregon
förklarar jag er nu man och hustru.
Och så vidare, och så vidare.
Eller om ni hellre vill - man och hustru.
Sen tar vi kyssen, eller snarare, ni två kysser varann.
Därefter presenterar jag er för gästerna och ni är lyckligt gifta.
Tänker du bära solglasögon under ceremonin?
Jag har problem med ögonen.
Ja, han måste bära dem,
för han har problem med ljuskänsligheten.
Om de är oskyddade kan...
Det orsaka näthinnebesvär.
- Väldigt tunn hornhinna. - Kan vara farligt.
- Han kan bli blind. - Jättetunn.
Doktorn vill att han bär dem.
Om han tar av dem...
- Han kan bli blind... - Permanent skada.
Okej. Han får behålla glasögonen. Inga problem.
Om ingen vill ta om det igen...
Det är nog bra.
Då ses vi imorgon. Njut av middagen.
Tack.
Lugn. Det ordnar sig.
Sir, vill du höra det senaste om ms Schade?
- Har ni hittat henne? - Inte än.
Enligt taxibolaget
släpptes hon av vid hörnet mellan Northeast 21st och Chadwick.
Men inget tyder på att hon hämtades därifrån samma dag.
Utvidga sökandet. Se om hon hämtades några kvarter bort.
Visst.
Var fan är du?
Dags att se om det funkar.
Ja, som ni kanske vet
så hade vi en del problem när vi först träffade Rosalee.
Nu vill jag ta tillfället i akt
att officiellt be om ursäkt till Rosalee och min son,
som, det ska erkännas, lärde oss att se saker på sätt jag inte trodde var möjliga.
Med detta sagt vill jag även be Nick om ursäkt,
en Grimm som visat mig att världens vägar sannerligen är outgrundliga.
Slutligen vill jag tacka min fru Alice.
Hon vägrade ge sig av när jag verkligen ville det,
och jag fick konfrontera min bångstyrighet.
Utan hennes mod och kärlek
hade jag sabbat alltihop.
Jag vill nu önska Rosalee och Monroe ett långt, lyckligt och mystiskt liv ihop.
- Instämmer. - Tack, pappa.
Tack.
Sa du verkligen det där?
Ja, och jag menade det.
Skål.
Jag vill kortfattat säga, å Hanks och mina vägnar,
de närvarande Kehrseite-Schlich-Kennen...
Tack.
...att det har varit en underbar och märklig upplevelse
att få lära känna Monroe och Rosalee och alla er andra.
Det skålar vi för.
Jag är inte riktigt färdig.
Så grattis, Rosalee och Monroe.
Ni hör verkligen ihop. Skål för ett fantastiskt bröllop imorgon.
- Instämmer. - Instämmer.
Tack, Juliette.
- Vem är det? - Finns Adalind där?
Jag måste få prata med henne och dig.
Nick sa att du skyddade Adalind här.
Jag är orolig för henne.
Stackarn har ju förlorat sitt barn. Hon måste vara helt förtvivlad.
Vad har hänt med din panna?
Du, Juliette.
Du bör inte blanda dig i Adalinds liv just nu.
Hon var hemma hos dig.
- När? - Igår.
Hur vet du det?
Jag följde henne dit.
Jag vet inte vad hon gör, men var försiktig.
Adalind har inga gränser.
Tror du att hon skulle ge sig på mig igen?
Jag vet inte alls vad hon gör.
När är hon tillbaka?
Jag tror inte hon kommer tillbaka.
Ledsen. Jag vet att du kände för henne.
Vår relation har alltid varit komplicerad.
Vår också.
Det var inte vårt fel.
Det var bortom vår kontroll.
Tror du inte att det var nåt utöver det?
- Vadå? - Jag måste vara ärlig.
Nej, det måste du inte.
Jag har varit förvirrad ända sen det som hände oss.
Vadå "förvirrad"?
Bara det här.
Förlåt. Jag vet att det är fel. Jag rår inte för att jag har känslor för dig.
Ring mig.
B & B Storage, 47466 Northwest Sutton Road. Skynda på.
Lägg av, jag tyckte att vinet var utsökt.
- Sluta, mamma. - Okej.
Vill nån ha nåt mer innan vi lägger oss?
- Nej, jag är slut. - Vi behöver inget.
Jag tar gärna lite mer vin.
Det är ett särskilt tillfälle.
Det är inte varje dag lillsyrran gifter sig.
Okej, rött eller vitt?
Rött.
Då ses vi imorgon bitti.
- Jag går också. - Ja.
- Godnatt, min son. - Pappa, får jag prata med dig?
Är nåt på tok?
Nej då, inte alls.
Det var det jag ville prata om.
Jag ville säga att det du sa vid middagen var väldigt fint.
Jag uppskattar verkligen att du har ändrat uppfattning om Rosalee och mig.
Det var mitt problem, inte ert.
Nu när vi har lärt känna henne
vet vi att din flicka är nåt alldeles extra.
Det finns alltid såna som misstycker,
men jag är glad att jag inte är en av dem längre.
Tack, pappa.
- Vi ses imorgon bitti. - Okej.
FÖRRÅDSUTHYRNING
PRIVAT SÄKERT
- Känner du brandrök? - Ja.
Det kommer inifrån.
Trubel!
Förlåt mig!
- Jag öppnar fönstret. - Och dörren. Akta.
Okej.
Förlåt, jag försökte laga mat.
Det gör inget. Ingen skada skedd.
Nick brände nästan ner huset en gång
när han skulle laga födelsedagsmiddag.
Det var väl nåt flamberat?
Svårt att säga efteråt. Vi gick ut och åt.
Jag försökte laga nåt åt er.
Vad gulligt. Vad försökte du laga?
Bacon och ägg.
Det skulle ha blivit frukost, men...
jag kom inte längre än baconen.
Det brukar inte jag heller göra. Jag är beroende.
Jag svarar.
Jag behöver förresten din hjälp imorgon.
Vi har nåt viktigt att göra.
Vadå?
Vi ska flytta trailern.
- Hallå? - Juliette.
- Adalind? - Hej.
Förlåt att jag stör, men jag vill varna dig.
Det hände nåt ikväll som jag inte kan förklara.
Varför ringer du mig?
För att det gäller dig.
Mig? Hurså?
Jag var med Sean ikväll, och han sa att det var nåt som inte stämde.
Jag hoppas att jag har fel, men jag tror att hans besatthet av dig har återvänt,
och jag känner mig skyldig.
Du har väl inte haft några känslor för honom?
Nej. Herregud, nej.
Bra.
Jag kan ha helt fel,
men för säkerhets skull ska jag blanda till nåt som motverkar det.
Nej, Adalind. Blanda inte till nåt. Inga drycker.
Jag förstår att du är orolig.
Jag ville bara berätta det.
Hursomhelst, godnatt.
Nej, Adal...
- Vem var det? - Adalind.
Adalind?
Vem är det?
Hexenbiesten som förtrollade Juliette och försökte döda henne.
- Bland annat. - Vad ville hon?
Hon tror att Seans besatthet av mig har återvänt,
och hon ville varna mig.
- Känner du nåt? - Ja.
Själva tanken gör mig förbannad.
Hon har nog fel. Du kan inte lita på henne.
Jag vill inte att det ska hända igen.
Vad var det?
Jag vet inte.
Herregud.
DeEtta.
Rosalee, jag kan inte låta dig gifta dig i den här klänningen.
Jag låter dig inte göra det.
Jag gifte mig i den två gånger,
och båda gångerna gick det åt skogen.
Klänningen betyder otur.
Jag gör dig en tjänst.
Kom igen. Öppna nu.
Hallå. Det här är ett nödfall.
- Den där är ljuvlig. - Underbar.
Vi öppnar först om en timme.
Vi ber dig, vi behöver din hjälp.
Hon ska gifta sig idag.
- Klänningen blev förstörd. - En katastrof.
Det var systern.
- Hur mycket kostar den? - 7 200 dollar.
Det är alldeles för dyrt.
Tusan heller. Den är perfekt.
Nej, Monroe och jag har inte råd.
Men det har vi.
Om de bara öppnar butiken nu.
Jag antar att vi kan öppna.
Herregud!
Gud, vad har jag gjort?
Jag är så ledsen.
Jag kan aldrig gottgöra det.
- Monroe... - DeEtta, jag ber dig.
Hör på.
- Jag ska vara uppriktig. - Okej.
Rosalee och jag...
vi avskydde den där klänningen.
- Hallå? - Juliette, det är jag.
Jag vet inte hur jag ska säga det, men jag ska vara rättfram.
Jag tycker om dig, men vi kan inte göra det här igen.
- Det är slut nu. - Va?
Du får inte komma till mig, oavsett hur gärna du vill.
Vad pratar du om?
Spela inte teater. Det är allvar.
Jag vet det. Varför ringer du mig?
För att undvika problemen vi hade förut.
- Det vill jag också. - Och jag.
Så nu är det sagt.
Jag förstår ingenting. Vad är det med dig?
Det var du som började.
Nej, du ringde mig.
Efter att du kom till mig.
Det var i fjol, och vi vet båda varför.
Och igår kväll, då?
Vad hände då?
Jaså? Är det så du tänker göra det här?
Nej, så här tänker jag göra det här.
Vad sjutton?
Vad?
Jag tror att vi vet var Adalind Schade är.
En taxi släppte av en kvinna som liknar henne
vid B & B Storage på Northwest Sutton.
Inget finns i Adalinds namn,
men en bil har registrerat hennes mammas namn.
Nummer 22.
Ska jag kolla upp det?
Nej, jag sköter det.
Ja, sir.
Varför måste den flyttas nu?
För många vet var den finns, och så har vi de nya sakerna.
Tiden verkar rätt att hitta ett nytt hem åt den.
Jag har köpt lite mark.
Det blir svårare för folk att lista ut var den är.
Hur många gånger har du flyttat den?
Det är andra gången för mig,
men den följde med tant Marie ända från New York.
Uppfostrades du av tant Marie?
Jag hade mamma och pappa tills jag var 12.
Vad hände med dem?
Pappa blev dödad,
och tills för ett par år sen trodde jag att även mamma blev det.
Var de Grimmer?
Inte pappa, men mamma var det.
Eller är.
- Har du träffat henne? - Ja.
Hon har kommit på besök några gånger.
Du har rätt. Den blir svår att hitta.
Är den säker här?
Ett tag.
Det där med att din mamma kom tillbaka...
Undrar hur det skulle vara att möta mina föräldrar.
Det måste ha varit märkligt.
Lite grann.
Jag vet inte om mina föräldrar var Grimmer.
En av dem måste ha varit det.
Vi bär in kofferten.
- Har du den? - Ja.
- Hallå? - Det är Adalind.
Jag vill bara kolla om du haft problem med Sean.
- Han ringde. - Åh nej.
Du hade rätt. Det är nåt fel med honom.
Jag var rädd för det.
Jag har nåt som kan få honom att sluta.
Det är en sorts pepparsprej, men inte till ansiktet.
Man sprejar det lite längre ner.
Jag kan komma med det nu.
Nej, jag ska gå ut. Jag är alldeles för upptagen.
Är Nick där? Jag kan ge det till honom.
Nick gör sig redo för ett bröllop.
Han har inte tid.
Och det är väl ändå ditt ansvar?
Om Sean måste sprejas med nåt får du göra det.
Du har helt rätt. Jag gör det.
- Det kan inte ha varit lätt för honom. - Vem?
- Killen som hade allt det här. - Rolek.
Varför ville han inte vara Grimm?
Han ville väl ha ett normalt liv.
- Är det möjligt? - Nej.
Det hann väl ifatt honom till slut.
En sån här har jag aldrig sett.
Nån sorts kniv.
Imponerande.
Om du kunde välja att vara Grimm eller inte, vad skulle du då välja?
Det har inte gjort livet lättare.
Eller Juliettes.
Eller ditt.
Hellre vara Grimm än galen.
Tror jag.
Nu gör du det igen.
Ska jag beställa hämtmat?
Så att jag inte lagar mat?
Är det vad du kallar det?
Jag skojar bara.
Lite grann.
Okej, vi har pizza eller kinamat.
Jag uppskattar allt ni har gjort för mig,
men jag kan inte fortsätta leva på er.
Jo, ett litet tag.
Bara tills du vet det du måste veta.
Vet du vad du måste veta?
Jag jobbar på det.
Dessutom gillar jag att bo med en annan Grimm.
Förr eller senare måste jag...
Jag kan inte leva här för evigt.
Jag hittar på nåt om jag blir hungrig.
- Nick, är det du? - Ja.
Jag blev orolig. Jag trodde att du skulle bli sen.
Nej, vi har gott om tid.
Bra att veta.
- Oj. - Vadå?
Ska du ha den på bröllopet?
Såvida ingen tar av den först.
- Jaså? - Ja.
Det här med bröllopet har gjort mig romantisk.
Det gillar jag.
Jaså?
Jag önskar att våra vänner kunde gifta sig oftare.
"En spegelbild kommer att skapas."
"Täck behållaren med din hatt."
"Och andas sedan in blandningen."
Din bitch.
Vadå?
Det här borde vi göra oftare.
Jag klagar inte.
Då blir vi verkligen sena.
Okej, jag går.
Juliette, förlåt.
Inga problem.
Lugn, jag lagade inte mat.
- Förutom bacon. - Jag hatar bacon.
Ska du på bröllopet?
Förbannat också.
Vad stilig du är.
- Det var snabbt. - Vadå?
- Ditt hår. - Gillar du det?
- Det är jättefint. - Bra.
Det var fint förut också.
Varför ändrade du det?
För att vi ska på bröllop och vi måste åka om tio minuter.
Jag är klar. Vi ses därnere.
Du ser fin ut.
Tack.
Är du okej?
Jag vet inte.
Vad menar du?
Du verkade må fint för en stund sen.
Vad gjorde min negligé på golvet?
Det var väl där den hamnade?
När då?
- Skojar du? - Nej.
Lägg av. Var jag så dålig?
Kan du inte bara berätta vad som pågår?
Jo, men jag vet inte vad du pratar om.
Jag pratar om när jag kom hem
och min negligé låg i en hög på golvet
och sängen var obäddad.
Det var jag inte ensam om.
Vill du berätta vem du gjorde det med?
Titta inte så på mig. Det var du, inte jag.
Det var inte jag.
Jag kom hem och du hade den på dig.
Hur korkad tror du att jag är?
Jag var hos frisören.
Ja, och det blev jättefint.
Sluta! Jag fattar inte att du kan göra så
i vårt hem och i vår säng.
Nu är det inte roligt längre.
Om vi inte var på väg till bröllopet
skulle jag be att få hoppa ut.
Jag förstår inte alls vad du pratar om.
Du gick till sängs med nån.
Ja, och det var med dig.
- Vi älskade. - Nej.
Då var det nån som såg exakt ut som du,
som var i vårt sovrum och som bar din negligé.
Det var inte jag.
Det måste det ha varit. Vem annars?
Adalind ringde mig.
- Igår kväll. - Idag.
Hon ville komma men jag sa att jag skulle ut.
Hon visste att du inte skulle vara hemma.
Herregud!
- Om det var Adalind... - Gud, jag mår illa!
Nick, kom igen! Öppna!
- Nick! - Vem är du?
Sean Renard. Nicks kommissarie. Är han hemma?
Jag måste få tala med honom. Det är viktigt.
Jag minns dig från polisstationen.
Nick. Nick!
Nick är inte hemma.
Var är han?
På bröllopet med Juliette. Vad är det?
Vem är du?
En vän till dem. Jag bor här ett tag.
- Var Adalind här? - Jag känner inte henne.
Långt blont hår. Söt.
Du såg henne, va?
Jag vet inte. Jag såg Juliette lämna huset
och sen hoppa in i en taxi.
Hon sa att hon inte gillar bacon,
vilket var konstigt, för det gör Juliette.
Jag trodde att hon hade bråkat med Nick.
Sen körde taxin förbi och det var inte Juliette, utan...
- Adalind. - Jag trodde att jag såg två Juliette.
Den du följde efter, var hon ensam med Nick?
Ja, och hon verkade inte känna igen mig.
- Är Nick okej? - Nej.
Jag måste veta var han är.
Jag vet att det låter galet, men han måste dricka det här.
Vad gjorde hon med honom?
Nåt riktigt hemskt, om jag inte hinner ifatt honom.
- Vet du var bröllopet är? - Ja, vänta.
Det är...
Jag borde följa med.
Nej, stanna här. Jag sköter det.
Juliette, det här är helt vansinnigt.
Jag vet.
Jag skulle aldrig ha...
Det handlar om hela vårt liv,
om hur det har påverkats av den du är.
Jag vet inte om jag orkar mer.
Jag hade tänkt fria till dig.
Jag hade ringen. Jag var på väg,
men sen kom mamma med Adalind och barnet...
Nick, Juliette.
Visst är detta en underbar dag.
Vi ses därinne.
Det här kan man kalla att vara på fel plats vid fel tillfälle.
Jag tänker inte skjuta dig.
Det vore inget kul.
Du är en Grimm.
Nån har blivit skjuten. Det är en polis.
Det kommer att gå bra.
Jag vet det.
Du har ju genomgått det här miljoner gånger.
Inte miljoner gånger.
Det kändes bara så.
Tusan också.
Du glömde ringen.
Nej då, men jag glömde glasögonen.
Jag lämnade dem nog hemma. Det blev lite galet.
Lägg av! Vi måste ställa in vigseln.
Vad pratar du om?
Nick har glömt solglasögonen.
Vi ställer inte in. Du måste lugna ner dig.
Använd mina.
De är slipade.
- Så är det bara. - Kan du se?
Jodå. Lite grann.
Okej.
Nu händer det.
Sväng höger om 180 meter.
Monroe,
när vi först träffades
visste jag inte vad jag skulle tro.
Det var inte under goda förhållanden.
Jag hade förlorat min bror och genomgick en svår period.
Men när jag träffade dig
lättade du mitt sinne
och fyllde mitt liv med glädje igen.
Och sen dess har det bara blivit bättre.
Jag älskar dig.
Okej?
Såja. Ner.
Trappa. Håll honom plant.
- Kom igen. - Försiktigt.
Kom igen, vi måste skynda oss.
Lås fast den.
- Kom igen! - Wu.
Varken Nick eller Juliette är hemma.
Du bör se några saker.
Jag trodde inte på kärlek vid första ögonkastet förrän vi träffades.
Men egentligen var det inte kärlek vid första ögonkastet,
utan snarare kärlek vid första tegelstenen.
För om du inte hade slagit den där killen
hade jag nog inte stått här idag.
- Var är resten? - Däruppe.
- Har kroppen identifierats? - Ja.
Weston Steward, FBI-agent.
Men han bär ett pass med ett foto på sig själv
under ett annat namn, Walter Rathenau.
Vad tusan tror du hände här?
Ingen aning.
Det finns en blodig machete. Troligen högg den av hans huvud.
Ser ut som en 9-millimeters.
Visst verkar det som om mycket konstigt har hänt här.
Nick är snut. Självklart har han fiender.
Fiender som halshugger folk?
Kontakta FBI, om det här är en av dem.
- Jag försöker kontakta Nick. - Japp.
Det är livet du räddade med tegelstenen
som jag nu ger till dig med själ och hjärta.
Nu och för evigt.
"Jag väntade i mörkret större delen av natten.
"När den förrädiska besten återvände skar jag av dess huvud."
- Har du ringen? - Ja.
Jag, Monroe, tar dig, Rosalee,
till min äkta maka,
att älska för all framtid.
I nöd och lust, i rikedom och fattigdom,
i sjukdom och i hälsa,
att älska och vårda
tills döden skiljer oss åt.
Har du ringen?
Jag, Rosalee, tar dig, Monroe, till min äkta make,
att älska i all framtid,
i nöd och lust, i rikedom och fattigdom,
i sjukdom och i hälsa,
att älska och vårda tills döden skiljer oss åt.
Rosalee och Monroe,
med den befogenhet som givits mig av delstaten Oregon,
förklarar jag er nu äkta makar.
Du får nu kyssa bruden!
NYGIFTA
Det är med stor glädje
som jag nu presenterar mr och mrs...
- Nick! Nick! - Herregud!
Nick.
- Åh nej! - Hon tänker göra oss illa!
- Hon är en Grimm! - Gode gud!
- Hon dödar oss. - Hon ska döda Monroe och Rosalee!
- Nej. - Jisses.
Nick, du måste dricka det här!
Det är okej. Vi är alla vänner.
Ta det. Du måste dricka det.
Nej, nej.
Ta det, Nick.
- Kan alla backa undan? - Nej!
Undan. Kom igen.
Jag ber er!
- Alla måste lugna ner sig. - Hon är en Grimm!
- Wesen! - Va!
- Det ordnar sig. - Wesen!
Ingen far illa om ni lugnar ner er.
Få ut henne härifrån.
- Kom igen! - Nej!
- Nu går vi! - Ta det lugnt, allihop!
- Nej... - Lugna ner er!
- Herregud! - Gode gud!
- Rosalee! - Undan, allihop!
- Undan! - Undan!
- Hur visste de att hon var en Grimm? - Vad pratar du om?
Trubel kom in när alla var förvandlade.
- Nej. - Jo, Nick.
Det såg jag inte.
Herregud. Dina ögon.
Nåt är fel. De är normala.
- Ser du mig? - Är du förvandlad?
Herregud.
Allvarligt, kunde du inte se mig?
Vad menar du?
Du är ingen Grimm längre.
- Va? - Herregud!
Hon gjorde det här.
Du skulle dricka det där i flaskan.
Han sa att nåt hemskt skulle hända annars.
- Vem? - Kommissarien.
Han kom när ni hade åkt. Han sa att Adalind hade gjort nåt med dig.
Sen blev han skjuten
- och jag dödade den andre. - Skjuten?
- Är kommissarien skjuten? - Jag vet inte vem han var.
Han är bara en Hundjäger, och han sköt kommissarien.
Vad...
De sliter henne i stycken. Hon måste bort.
Nick, vi måste gå nu.
Gode gud!
Kunde du inte se dem?
Nej.
Översättning: Retail Textning: enhet